© anoXmous @ https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud
Det är hon! Jag vet att det är hon!
Hon vill berätta någonting! Vi måste göra något!
I det kejserliga majestätets namn och representerandes staden Wien-
-så arresterar jag härmed Edward Ibramovich-
-känd som Eisenheim - Illusionisten. Anklagad för störande av allmän ordning-
-uppvigling och hot mot imperiets säkerhet.
De arresterar honom! De arresterar Eisenheim!
Chefsinpektör Uhl.
- Ni är sen. - Jag ber om ursäkt, ers höghet.
Jag ägnade min uppmärksamhet åt de lösa trådarna i fallet.
- Finns det fortfarande sådana? - Mycket få.
Gjorde han det igen?
Hur gör han?
Jag är rädd att jag fortfarande inte vet.
- Har ni frågat honom? - Han pratar fortfarande inte.
Det har ni säkert. Ni har väl era metoder.
Jag vill att ni avslutar det hela. Ni måste säkert ha någonting på honom?
Har ni kontrollerat hans förflutna?
Ja...
Ja, jag tror jag har något.
Sanningen är att vi vet allt om hans liv.
Vi har pratat med nästan alla som någonsin känt honom.
Som barn ska han ha stött på en resande magiker.
Min pojke.
En version av historian säger att mannen bara försvann...
...tillsammans med trädet.
Vem vet vad som verkligen hände?
Människor började snart tro att han hade speciella krafter...
...eller åtminstone att han var annorlunda.
Sedan mötte han henne.
- Släpp det! - Försiktigt, du kommer tappa det!
- Släpp det, din kanalje! - Se upp för hålet, din grändråtta!
Släpp det!
Ta ett kort!
Lägg tillbaka det i leken.
Titta nu!
Hertiginnan von Teschen. Ni kan inte vara här.
De är bönder! Ni måste komma ihåg vem ni är.
Hon fördes till slottet, och de förbjöds att någonsin träffas igen.
Men snart träffades de igen. Under de följande åren kunde de-
-alltid finna på sätt att vara tillsammans.
I Kina finns en magiker som kan få vad som helst att försvinna.
Ett hus, en vagn, vad som helst.
Vi åker och besöker honom. De kan inte hindra oss från att vara tillsammans.
- De kommer aldrig att hitta oss. - Lovar du att ta mig med?
En dag gör jag det.
En dag så rymmer vi tillsammans. Vi kommer att försvinna.
Det finns ett hemligt sätt att öppna den på.
Jag önskade mig en bild.
Sophie, är du där?
Vi måste skynda oss på. De kommer!
Få oss att försvinna... Få oss att försvinna.
Gör inte så! Låt mig gå!
Snälla! Släpp!
- Sophie! - Edward!
Håll dig borta från henne! Nästa gång arresterar vi dig-
-och din familj.
Vad som hände därpå förblir ett mysterium.
Vi känner till att han reste i världen, att han började uppträda offentligt-
-och att han bytte namn till Eisenheim.
Därefter, nästan 15 år senare, så dök han plötsligt upp i Wien.
Livet och döden!
Rymd och tid!
Öde och chans!
Dessa är krafterna i Universum.
Ikväll, mitt herrskap, så presenterar jag er en man-
-som har löst dessa mysterier.
Från världens avlägnaste platser, där mörkrets krafter fortfarande existerar-
-har han återvänt till oss för att demonstrera hur naturlagarna kan böjas.
Jag ger er - Eisenheim!
Kan någon låna ut en näsduk?
Ni, madame!
Tack.
Nej, visa lite tålamod.
Om ni nu vill vara så vänlig.
Jag önskar fortsätta med en undersökning av tiden.
Från den stund vi föds är vi i tidens flöde.
Vi mäter och fastslår tidpunkter.
Men vi kan inte definiera tid. Vi kan inte ens påverka dess hastighet.
Eller kan vi det?
Har vi inte alla upplevt att ett njutbart ögonblick bara försvunnit-
-och önskat att vi kunnat sakta ned tiden?
Eller känt tiden som långsam, under en grå dag-
-och önskat snabba på den något.
Jag försäkrar er dess äkthet.
Och ni, madame. Var befinner sig er näsduk?
Ge oss något, snälla! Ge oss något!
- Vad handlar det här om? - Vi är fattiga.
- Tror ni att ni är fattiga? - Ja.
Låt mig visa er någonting. Ni är inte fattiga.
Allt ni behöver finns precis här.
Och den här tillhörde dig...
...och det här likaså.
- God morgon. - God morgon.
- Kaffe? Strudel, jag tog två. - Nej tack.
Ni ser mycket tillfreds ut.
- Var intäkterna tillfredsställande? - Inte illa, det var nästan fulltsatt.
Men vi kommer att göra bättre än så, lyssna till detta.
"Det är odiskutabelt att hans skicklighet skiljer honom från"-
-"leden av vanliga trollkarlar."
"Vissa effekter skänker mig illusionen och aromen av äkta konst."
"Han är mycket ung för sin uppnådda mästerlighet."
Förstår du? Vi kommer att fylla salongerna.
Vi kommer att tjäna mer än du någonsin kunnat drömma om.
Det kanske var mekanik. Den kanske var gömd i någon behållare.
Självklart har jag tänkt på det. Det är fjärilarna jag inte förstår.
- För guds skull. Osynlig tråd. - För uppenbart.
Hur många män förfogar ni över i kväll?
Jag har åtta man i inre tjänst och ytterligare åtta patrullerande.
Ni kanske kan ta er en ytterligare titt på era fjärilar.
- Ni där! Rör ingenting! - Åh, herr Eisenheim.
- Vilka är ni! Vad håller ni på med! - Jag är chefsinspektör Walther Uhl.
Jag inspekterar teatern. Jag har sett er uppträda.
Mycket imponerande.
- Vad kan vi hjälpa er med, inspektorn. - Ni har äran att informeras om att-
-kronprinsen tänkt närvara vid er föreställning i kväll.
- Kronprinsen? - Ja, så vi är uppenbarligen tvungna-
-att inspektera teatern. - Den är väl lite liten för en mördare?
Fråga apelsinträdet.
Jag har sett liknande saker,men...
...aldrig något sådant. Extrordinärt! - Tack.
Jag har grubblat över hur det fungerar. Särskilt över hur fjärilarna kan flyga.
Jag försäkrar er att era hemligheter är säkra hos mig.
Jag är en lagens man, och lite av en amatörmagiker.
- Verkligen? - Ja...
...korttricks och mynt. Lite fingerfärdighet, om ni förstår.
Ingenting märkvärdigt.
Ni kanske skulle kunna ge mig något tips.
Javisst, jag ska visa er ett som jag är väldigt förtjust i.
- Spelar ni? - Ja, vid tillfälle.
Med hemligheten bakom apelsin- trädet som insats, så slår jag vad-
-om att jag gissar rätt på i vilken hand ni placerar den här, varje gång.
Lägg den i er handflata.
Lyft er hand till er panna, koncentrera er på föremålet.
- Har ni gjort det? - Ja.
Håll då händerna framför er.
Den är i den vänstra handen.
- Kanske bara en lyckosam gissning? - Ni har en medhjälpare som-
-signalerar till er. - Nej, det är mer primitivt än så.
När handen lyfts så rinner blodet nedåt.
Den kommer alltid att vara blekare.
- Det gillar jag mycket. - Ta den, med mina komplimanger.
- Handen mot pannan... - Nu, inspektorn...
...om ni ursäktar mig, så måste jag förbereda kvällens uppträdande.
Vänligen, res er för imperiets höghet - Kronprins Leopold!
Jag tänkte avsluta kvällen med en diskussion om själen.
Alla stora religioner berör själens bevarande efter livets slut.
Så vad innebär det att dö?
Jag behöver en frivillig.
Någon som inte är rädd för döden.
Någon? Jag försäkrar er att ingen tragedi kommer att inträffa.
- Känner ni mig? - Nej.
- Är ni säker på att vi aldrig mötts? - Ja, självklart.
Vänligen, se mig rakt i ögonen. Se inte någon annanstans.
Vinka till er själv.
Vänd er om i en cirkel.
Buga nu åt er själv.
Iväg!
De måste ha gillat det. De har väntat på er i nästan fem minuter.
Ers Höghet. Tillåt mig att presentera Eisenheim - Illusionisten.
- Bra gjort. - Tack för att ni kom.
- Jag hoppas ni tyckte om det. - Mer än så.
Det har skapat en diskussion hos oss. Med undantag för er assistent-
-grevinnan Von Teschen, som verkar förstummad.
- Hypnotiserade ni henne? - Något i den vägen.
Jag skulle vilja kunna det tricket.
Reiner tror att ni har övernaturliga krafter.
Hävdar ni det?
Jag har aldrig påstått något sådant.
- Du kanske har någon fråga? - Nej, låt oss inte förstöra det.
Du kan inte förstöra något som jag redan kan gissa.
Varsågod.
Era assistenter står bakom spegeln. Klädda i rockar, uppenbarligen.
Kanhända att ljuseffekter döljer dem, eller så döljs de av vinklade speglar.
Det skulle kunna vara ett sätt att göra det.
Jag tror jag förstår allt, utom det med spöket, det var bra.
En ytterligare visning kanske? Kom till Hoffburg för en helafton.
Det vore mig ett nöje.
Då säger vi det. - Sophia.
Jag ska samla ihop mina bästa män. De kommer ge er en riktig utmaning.
Då får jag förbereda något extra. Kanske jag får er att försvinna.
Herregud, när han anmälde henne som frivillig, så kände jag pengar-
-falla över mig buntvis.
Varenda kvinna i Wien kommer att vilja medverka i föreställningen nu.
Vilken föreställning. Hans far skulle ha dött om han sett det.
- Hon verkade inte heller överlycklig. - Det är bäst hon vänjer sig.
- Hur så? - De ska snart gifta sig.
- Hon tar en risk, om du frågar mig. - Varför?
Han tycker om att ge sina kvinnor en rejäl omgång då och då...
Det sägs att han knuffade en av dem från en balkong för att dölja skadorna.
Till herr Eisenheim.
Hej, Sophie.
Däruppe på scenen. Du kände igen mig direkt?
Det tog mig en stund. Men ja, jag visste.
- Du kunde sagt något. - Jag trodde du skulle komma på det.
Ja, det hade jag. Jag hade dykt upp en annan kväll-
-och anmält mig som frivillig. Gått upp på scen och sagt: "Hallå."
Jag antar att du skulle gjort det.
Jag förstår inte varför.
Kanske av samma orsak som du finner det lämpligt att mötas i en täckt vagn.
Det är bara ett spel jag måste delta i.
Jag följs överrallt. Det sägs vara för min säkerhet.
Jag hör att gratulationer är i sin ordning.
För vad?
- Det sägs att du ska bli prinsessa. - Inget är bestämt.
Det vore logiskt på ett sätt, förmodar jag.
Vi har känt varandra i flera år, och kommer båda från fina familjer.
Han är mycket intelligent.
Kanske för mycket för sitt eget bästa.
Du är lycklig.
Tänk att få bryta sig loss, som du gjorde.
Jag har ofta önskat att jag...
Önskat vad?
Önskat att få se dig igen.
Och nu har du det.
Ja... nu har jag det.
Jag ser fram emot att se dig igen på Hoffburg.
Tills dess...
Här är rapporten om hertiginnan von Teschen.
- Står där något intressant? - Se efter själv.
Magikern?
De körde runt i en halvtimme. Sedan steg han av nära teatern.
Vad vill ni att vi ska göra?
Gör ni oss sällskap över ett glas?
Varsågod!
- Vill ni ha något att äta eller dricka? - Nej tack.
Herr Eisenham. Jag tänker ställa en fråga som kanske låter ovänlig-
-men jag försäkrar att så är fallet.
Vad har ni för relation till hertiginnan von Teschen?
Ni har rätt. Det låter ovänligt.
Det är precis vad jag menade.
Ni förstår, andra kanske skulle döma en diskret åktur-
-efter vad det ser ut som. Jag däremot vill veta vad det verkligen var.
- Låt gå, vi var bekanta som barn. - Bekanta?
Barndomsvänner. Min far var möbelsnickare.
Han tillverkade möblerna till hennes familjehem.
- Så möbelsnickarens son och... - Har det varit klagomål?
Nej, nej, hade klagomål inkommit...
...så skulle vi ha en helt annan konversation.
Litar han på er när det gäller sådana saker?
- Jag är blott en allmänhetens tjänare. - Det är inte vad jag hört.
Jag hör att ni snart är polischef, kanske Wiens borgmästare-
-och partisekreterare. - Alla de ämbeten som han utser.
Låt oss hoppas att parlamentet inte upplöses innan ni tagit er plats.
Prinsen har vissa progressiva idéer, men han kommer att bli en bra kejsare.
Det sägs att ni står honom nära, så...
Ja, det sägs att jag står honom nära.
Men den enkla sanningen är att jag är son till en slaktare-
-och han arvtagare till ett kejsardöme. Hur nära kan vi vara till honom?
Förstår ni vad jag säger?
Lura inte i er själv att ni kan spela deras spel.
Jag har tjänat i utkanten av det i... många, många år.
Jag kan med säkerhet säga att de sett alla tricks som finns.
Hon är inte värd det.
Kvällens gäst är ingen underhållare...
...utan mera av en trollkarl, som sålt sin själ till djävulen...
...i utbyte mot oheliga krafter. Det är åtminstone vad som kommer-
-att påstås av våra vänner.
Men frukta inte. Allt kan och kommer att förklaras.
Alla mysterier... penetreras.
- Är det kejsaren? - Javisst, din far!
Jag trodde inte han var bjuden.
Det liknar den gamle mannen.
Lite för modern för honom bara.
Jag är rätt att jag inte är mycket till målare.
Det saknas penseldrag i målningen. Jag ser det med tydlighet.
Så, för att frambringa färgen, så måste något kemiskt ha använts.
Förmodligen någon slags sprejare som ni har i er ärm. Tillåter ni?
- Om ni känner att det är nödvändigt. - Det gör jag.
- Låt honom bara uppträda. - Vill ni att jag bara ska sitta där-
-när det är så uppenbart? - Ja.
Han försöker lura er, jag försöker upplysa er.
- Vilket är det ädlare syftet? - Kan vi få ljus tack.
Så att hans höghet ser bättre.
Sitt ned, Leopold. Låt showen fortsätta.
- Sluta nu. Leopold! - Låt det fortsätta nu!
Nåväl, jag föreslår en utmaning.
Varför förvånar ni oss inte, om ni kan-
-utan all... rekvisita.
Som ni önskar.
Ert svärd är mycket vackert. Får jag se på det?
Tillåter ni?
Varifrån härrör kraft?
Från skicklighet, öde... eller från medfödd rättighet?
Vi känner alla till historian om svärdet Excalibur.
Excaliburs blad satt fast i en sten.
Och där förblev det.
Många värdiga riddare försökte ta svärdet ur stenen...
...men bara Arthur lyckades och bevisade sin rätt att härska.
Vem kan ta det här svärdet?
Ni, sir? Kan ni ta svärdet?
- Ingen överraskning där. - Kanske ni, sir?
Inte så ivrigt, kusin.
- Jag hoppas jag får leva länge. - Tack för er medverkan.
- Dra, annars blir du aldrig kejsare. - Din far lever tills han är 100 år.
Svärdets rättmätige ägare.
Det räcker med lättviktig underhållning för i kväll.
För mer seriös diskussion, så är ni välkomna att göra mig sällskap.
- Se till att han får slå igen. - Han är mycket populär.
Ni hittar säkert på ett sätt.
- Vad gjorde ni med honom? - Jag gav honom vad han bad mig om.
Vad fick er att göra något så dumt?
Hertiginnan von Teschen. Ni måste komma med, min kära.
Vi får inte låta prinsen vänta.
- Uppskattade ni showen? - Den var underbar, eller hur?
- Vem berättade var jag fanns? - Din manager.
- Du behöver hjälp om du vill stanna. - Så jag ska köras ut ur staden?
- Bra! Jag kommer att njuta av det. - Sluta!
- Jag kom hit för att hjälpa dig. - Varför, vad bryr du dig-
-om vad som händer mig nu? - Du var min vän. Jag är din vän!
Vi kände varandra flyktigt... för länge sedan. Du känner mig inte alls!
Varför pratade du då med mig? Varför tog du dig tid...
Tänk att du sparat den i alla dessa år.
Jag brukade sitta och titta på din bild.
Jag försökte föreställa mig var du fanns.
På nätterna drömde jag att jag åkt min väg med dig.
Sedan vaknade jag och insåg var jag var.
Men i mina drömmar hade du kort hår och inget skägg.
Vart tog du vägen när du for?
Till min farbrors farm i närheten av Prag.
Så exotiskt.
Jag for till ryssland, och därefter till västra Asien.
Sedan tillbringade jag många år i Orienten.
Så länge...
Det var tänkt att jag skulle återvända.
Men jag trodde att det fanns där och väntade på mig.
Vad?
Ett riktigt mysterium.
Jag såg häpnadsväckande saker, men det enda olösbara mysteriet-
-var varför mitt hjärta inte kunde släppa taget om dig.
Han vill att jag ska följa med till Budapest, och kungöra vår förlovning.
Han vill få ungern att stötta honom.
De ska kröna honom till kung.
Jag är säker på att hans far inte tillåter det.
Planen är att störta hans far.
Det kan gå illa för honom...
...och för dig. Du borde inte bli involverad.
Jag är en del av hans planer.
Han får ungern bara om han lierar sig med min familj.
- Lämna honom! - Det är inte så lätt.
Avblås det hela, och följ mig härifrån.
Eller säg ingenting så far vi bara vår väg.
Så länge vi lever... så kommer han att jaga oss.
Och när han finner oss så kommer han att döda oss.
Se på mig.
Vill du uppriktigt åka din väg med mig.
Ja, det vill jag.
Där är du ju.
Som jag förutsåg så tvingas vi lämna teatern.
Är du lycklig nu? Du har fått din poäng.
Det spelar inte någon roll att vi hade utsålda hus för hela säsongen?
- Du har ju lättat ditt hjärta? - Har vi pengar?
- Vad? - Har vi pengar sparade?
Ja, vi har lite, men vi skulle kunna ha fått mycket mer.
Det får duga.
- Och andra kontot, hela behållningen - Självfallet, sir.
- Ni är säker att det var hertiginnan? - Jag skulle satsa mitt liv på det.
- Vad fanns det i väskan? - Det vet jag inte.
Han är vid första vagnen.
Vad vill du be mig om?
När det är fullbordat så åker du före med henne, jag följer efter.
- Och hon är införstådd med det? - Fullständigt.
Som ni känner till så följer vi ibland hertiginnan för att beskydda henne.
Igår iakttogs hon i sällskap med en annan man.
- Vilken man? - Eisenheim - illusionisten.
- Vad gjorde de? - De hade ett möte och...
Diskret... kyssandes, flörtandes?
Inte vad vi kunde observera. Jag har dock anledning att-
-misstänka att de planerar någonting.
Det är möjligt att de tänkt åka sin väg. Jag är inte säker-
-på någonting än, ers höghet. - Tack, inspektorn.
Vi kan självfallet inhämta ytterligare information...
Han tillbringar eftermiddagen hos sin far i Wien.
Han väntas snart åter.
Vilken överraskning.
Jag trodde inte att du tyckte om att vara här.
Jag förmodar att du tycker att du är mycket listig.
Och väldigt... demokratisk...
...med din vänskap, eller hur? - Vad pratar du om?
Din magikervän.
Jag känner till att du varit med honom.
Det är sant. Vi är barndomsvänner.
- Ligger du med alla barndomsvänner? - Jag vägrar tilltalas så här.
- Du tilltalas som jag finner lämpligt. - Du är berusad.
Du börjar bli gammal, visst?
Min mor var 16 när hon gifte sig. Och du: kan du ens bära barn?
- Försöker du genera mig? - Det har inte med dig att göra...
Det har allt med mig att göra!
Du kommer inte att dela min säng om du ligger med honom.
Du förstår inte.
Jag tänker inte dela säng med dig.
Jag tänker inte följa dig till Budapest.
Jag vill inte vara delaktig i dina planer.
Och jag kommer inte att äkta dig.
Du har väl inte varit dum nog att berätta för honom?
Om du stör mina planer så saknar jag vidare användning av dig.
Vi reser till Budapest i morgon.
Jag rekommenderar att du kommer hit tidigt, packad och klar.
Gör inget mer för att genera mig.
Farväl.
Vad menar du med farväl?
Kom tillbaka!
Kom hit!
Åk inte... snälla!
Gör det inte!
Låt den vara. Lämna alla lanternor.
Hertiginnan!
Hertiginnan von Teschen!
Sök på den sidan!
Härborta!
- Ni sa att hon tog tåget med honom. - Nej, sir.
Vi väntade på dem i Wien. De for från Baden så vi antog-
-att hon var med. Ska jag telegrafera till kronprinsen?
Det är redan gjort! - Vem är ni?
Jag är familjens läkare. Är ni chefsinspektören?
Ja, det är jag. Förstår ni hur känsligt det här är?
- Självklart. - Bra, har ni fastställt dödsorsaken?
Hon förblödde. Hon har ett sår i halsen-
-precis ovanför det vänstra nyckelbenet. En kniv eller ett svärd?
Får jag se efter?
Inspektorn, jag måste protestera. Prinsen skulle inte tillåta det.
- Det här är ingen varieteshow. - Mina ursäkter.
Tack, doktorn.
Förmodligen ett rån. Kanske zigenare...
- De kunde inte motstå diamanterna? - Inspektorn, det är något ni bör veta.
- Ja, vad är det? - I ett veck på hennes klänning-
-så återfann jag denna lilla ädelsten.
Hon iakttogs ensam, i torsdags, på väg till det kungliga jaktslottet.
Enligt betjänten anlände hon ungefär klockan halv nio.
Varför red hon ensam?
Han gjorde det här! Ni vet att han är skyldig!
- Jag vet att vem gjorde vad? - Kronprinsen, han dödade henne.
- Han har dödat förr, ni vet det! - Nej det vet jag inte.
- Han är oskyldig! Han är i Budapest - Han dödade henne innan han for.
Vår fakta talar emot det.
- Hon tänkte lämna honom. -För er? Var inte absurd.
Han kunde inte låta henne gå. Hon kände till hans hemlighet.
- Vilken hemlighet? - Fråga inspektorn! Han vet.
- Sluta genast! - Är ni helt korrumperad?
Nej, inte helt!
Därför råder jag er att inte anklaga någon! Särskilt inte imperiets prins.
Annars kommer ni själv att sluta i fängelset.
- Var är vakten vid grinden? - Han följde kronprinsen.
- Såg någon henne lämna slottet? - Alla sov.
Han då?
Han tog emot hennes häst då hon anlände.
Är det den här?
Vi saknar behörighet att agera på kunglig egendom.
Tack, jag känner till det.
Så vad gör ni?
Utreder.
Lyssnar ni på magikern?
- Han kanske gjorde det själv? - Nej, det tror jag inte.
Kronprinsen har återvänt.
Vi borde sluta.
Vi borde gå... nu!
- Vad har ni fått fram? - Hon sågs rida hit ensam.
Och enligt er information så kastade jag inte ut henne?
- Begick hon självmord? - Nej, det var helt säkert ett mord.
- Har ni en misstänkt? - Det kommer jag snart att ha.
Senare i veckan arresterades en man och anklagades för mordet.
Men jag förstod att Eisenheim inte skulle låta sig nöjas med det.
Mina män fick fortsätta bevaka honom.
Slutligen reste han sig ur sorgen, och köpte en nedgången teater.
Det blir perfekt.
Han avskedade sin manager...
...och började förbereda sig inför en ny sorts föreställning.
Vem är han?
Mitt namn är Franco.
- Var kom ni från? - Jag är från Rom.
- Min far är hantverkare där. - Hur hamnade ni här ikväll?
- Det vet jag inte. - Är ni levande?
- Vad kan ni berätta om den andra sidan? - Berätta för oss.
Ni måste ha kunskaper. Om hemliga saker!
De verkar inte tro att det är ett trick.
Eisenheims publik hade alltid varit entusiastisk, men nu attraherades-
-ett mer passionerat följe.
Madame, var så god...
Med dessa andar, dessa manifestationer-
-har Eisenheim gett oss oveder- sägeliga bevis på själens odödlighet.
Själen har återupprättats i modern materialistisk forskning.
Denna upptäckt kommer att höja oss till en högre moralisk nivå.
"Det är en revolutionerande rörelse som kommer att omvandla imperiet-
-till en spirituell republik."
Tror ni att Eisenheim ligger bakom det här?
Varför måste jag störas för en magikers skull.
Han har visat sig vara mer än så, ers höghet.
Han är en charlatan och bluffmakare.
Låtsas han ha övernaturliga krafter?
Åtala honom då för bedrägeri.
- Först måste vi bevisa bluffen. - Gör det! Ta reda på hur han gör-
-och arrestera honom sedan!
Det är bara en grov demonstration, men det framgår hur det kan fungera.
Jag ser. Inte illa, inte illa.
Vi måste spionera på Eisenheims medhjälpare.
De där orienterna, de vägrar att ge oss något. Jag har redan försökt.
´Försök med något annat då!
Vad har skett här?
Ett av teaterspökena har återuppstått.
- Var? - Därborta, det är en pojke.
- Var finns den här saken? - Därborta...
Såg ni den?
Den levde. Jag såg den...
Jag vill veta hur ni gör.
Först apelsinträdet, och nu detta?
Måste alla mina yrkes- hemligheter delas med polisen?
I detta fallet: ja. Annars tvingas jag att arrestera er.
- På vilka grunder då? - Vi kan börja med bedrägeri.
- Ursäkta mig, chefsinspektorn. - Vad!
Ni borde nog titta ut genom fönstret.
- Vilka är det? - De är här för hans skull.
Vid Gud, ni har ett hängivet följe. Vad förväntar sig de av er?
Jag har ingen aning. Vad säger era spioner?
Att ni planerar att störta monarkin, kanske.
Varför då? Enbart för att vår kronprins är en mördare?
Han är ingen mördare. Vi har den skyldige, han har erkänt.
- Ni har gripit fel man. - Ni vet inte det!
Nej, men det gör ni.
Eisenheim, ni kommer att fängslas om ni inte förklarar er för mig.
Släpp honom fri!
Ert straff kommer att bli längre om den mobben attackerar byggnaden.
Nå?
Vad gör ni? Stopp! Stopp!
Lyssna till mig, snälla!
Ni måste lyssna till mig!
Jag tackar er alla för att ni kom.
Jag har pratat med chefsinspektorn.
Jag tror att det uppstått ett allvarligt missförstånd.
Jag vill att ni ska veta att allt ni bevittnat i min teater är illusioner.
Det är ett trick.
Det sker inte på riktigt.
Jag kan inte hämta era kära tillbaka från graven.
Jag kan inte ta emot meddelanden från den andra sidan.
Jag ber om förlåtelse om jag ingivit er falska förhoppningar.
Mina intentioner har enbart varit att underhålla.
Inget mer.
Jag uppskattar ert stöd, men ni måste gå hem.
Snälla, ni måste gå.
Nu när jag förklarat allt så kan det inte vara bedrägeri.
Kan jag gå?
Har han förlett er, är det orsaken?
- Nej, ers höghet. - Varför sviker ni mig då?
Jag trodde att jag kunde lita på er.
Jag trodde att ni var en man som kunde följa mig när jag intar tronen.
- Har jag misstagit mig på er? - Nej, ni har inte misstagit er.
Jag behöver män som kan slutföra vad som förväntas av dem!
Ändå omges jag av dårar.
Jag måste tydligen slutföra allt själv.
Jag inser nu att det här fallet inte kommer att bli annorlunda.
Hur tar jag mig ut?
Alldaglig, ers höghet. Mycket alldaglig.
Jag tror att jag kommer att finna nöje i det här.
- De känner inte igen er. - Bra.
Håll er på avstånd. Jag vill inte bli sedd med en polis.
Vem är ni?
- Är ni grevinnan von Teschen? - Ja.
- Vad har hänt med er? - Hon blev mördad!
Blev ni mördad?
- Arresterades rätt man? - Berätta! Vem mördade er!
Någon... här.
Säg vem! Var det kronprinsen?
- Han har mördat en kvinna förr! - Kronprinsen är inte ens här!
Något måste göras!
Chefsinpektorn, är ni säker på att ni gripit rätt man?
- Helt säker, ursäkta. - Har ni undersökt kronprinsen?
Han kan inte tillåtas fortsätta. Han måste ställas inför rättvisan.
Det är inte sant! Ett trolleritrick är inget bevis. Vad är ert namn?
- Jag ser inte betydelsen av det. - Ni borde tänka på vad ni säger.
Hon såg inte ens ut som Sophie.
Men publiken är så dum att de inte ser det. Han manipulerar dem.
Han kom inte med direkta anklagelser. Hans aktris sa inget allvarligt.
Han överlät till publiken att själva komma med anklagelser.
Alla av dem gycklare som betalats av honom själv, naturligtvis!
Jag förmodar att ni inte antecknade namnen på dem?
Tyvärr, vi hade inte tillräckligt många män ikväll.
Vid nästa föreställning ska alla antecknas.
Varenda en av dem. Eisenheim, hela hans trupp.
Jag vill att det statueras ett exempel-
-framför hela hans följeskara.
Det ni gjorde i går kväll var dåraktigt.
Ni kan inte förgöra honom. Ni kan inte störta monarkin.
- Jag vet det. - Frammana henne inte igen då!
Provocera inte fram de frågorna!
Eisenheim, jag vill inte arrestera er.
Jag är en cynisk man, det ska gudarna veta.
Men om era manifestationer skulle vara äkta-
-så måste även jag erkänna att ni är en mycket speciell person.
Om det är ett trick så är det ändå lika imponerande.
Hur som helst har ni en gåva. Tvinga mig inte att kasta er i fängelse!
- Lova mig att inte göra om det. - Jag lovar att ni kommer att-
-tycka om min nästa show.
- Vad vill ni uppnå? - Ingenting.
Varför då hämta tillbaka henne?
För att få vara med henne.
"För att få vara med henne."
- Är allt förberett? - Ja, vi bevakar hans flyktvägar.
Han ska inte undkomma! Varje dörr och fönster ska bevakas!
Jag måste be om ursäkt för mitt beteende på sista tiden.
Jag vill gottgöra er om ni bara vill höra på ett förslag.
- Jag vet inte? - Jag kommer att göra det mödan värt.
Jag är en upptagen man. Jag har inte bara väntat pa er.
Jag vill att ni kontrollerar alla mina finanser... och tillgångar.
- Allt. - Allt?
Inklusive teatern och kvällens intäkter. Med ett uppriktigt tack.
Vad säger ni?
- Låt gå för det. Jag gör det. - Bra.
- Vill ni att jag presenterar er ikväll? - Nej, njut bara av kvällens show.
Ursäkta mig, inspektorn. Jag är Eisenheims manager.
- Ja, jag minns er. - Vad är det som står på?
- Varför alla poliser? - Enbart försiktighetsåtgärder.
- Planerar ni att arrestera Eisenheim? - Det är helt upp till honom.
Det är grevinnan von Teschen.
- Varför mördades ni? - Jag tänkte lämna honom.
- Lämna vem? - Kronprinsen?
Jag ville bara komma därifrån.
Jag bar mitt halssmycke när jag dog.
Nu är det borta. Jag har förlorat det.
- Vem mördade er? - Var det kronprinsen?
I det kejserliga majestätets namn och representerandes staden Wien-
-så arresterar jag härmed Edward Ibramovich-
-känd som Eisenheim - Illusionisten. Anklagad för störande av allmän ordning-
-uppvigling och hot mot imperiets säkerhet.
- Var är han? - Han är borta.
Hitta honom!
- Var är han? - Han var där.
Hur görs det här tricket? Hur görs det!
Jag vet inte.
"Apelsinträdet"
Jag låter föra svärdet till polishögkvarteret.
Mina män kommer att jämföra det mot ädelstenen som återfanns på-
-hertiginnan von Teschens kropp. Jag är säker på att de matchar varandra.
Efter det kom jag in hit-
-och ni frågade varför jag var sen.
- Ni har stulit imperiets egendom. - Ett ringa brott i jämförelse med mord.
Även om det vore sant så saknar ni befogenheter här.
Det stämmer. Ni kan göra vad ni vill här utan några påföljder.
Ingen kan straffa er... förutom en man.
- Vem då? - Kejsaren.
Han vill nog inte överlåta tronen till en mördare, tror ni?
- Han kommer inte att tro er. - Kanske inte.
Men jag skrev till generalens stab och berättade allting.
Inklusive er plan att störta kejsaren. De lyssnar nog till det.
Ni kommer inte att ta er till tronen med min hjälp.
Vill ni inte längre bli polischef?
Borgmästare av Wien? Vill ni inte bli baron, en aristokrat?
Jag är rädd att det är uteslutet nu
Din dåre. Det är ett trick. Han manipulerar er.
Han hade svärdet vid föreställningen. Han kan ha tagit stenarna då.
- Och sen planterat dem här. - Ni har fel.
Allt är ett trick. Det är en illusion.
Kanske sanningen ligger i er desillusion.
Telegrafera er man att lämna tillbaka svärdet.
- Annars vad? - Jag skjuter er.
- Kanske gör jag det ändå. - Och då har ni mördat både en-
-polisinspektor och en hertiginna. - Jag har inte dödat er.
Ni tog förkrossad ert liv när ni insåg att ni svikit er ledare.
Officerare från generalstaben, antar jag.
De måste ha fått mitt brev.
- Vad vill ni ha? - Jag vill inte ha något.
Fint, fint.
Då ska ni få det.
- Mina herrar... - Situationen är uppenbar.
Alla är helt inkompetenta.
Min far kör riket i botten. Ingen protesterar, ingen gör något.
Jag tänker städa upp i röran, men vad är tacken?
Ni börjar irritera mig. Ni kommer att bytas ut.
Landet kommer att styras av idioter!
Tusen röster skriker för att höras! Men inget görs! Inget!
Jag har gjort allt jag kan! För mycket...
Alldeles för mycket...
Öppna dörren! Ers höghet, öppna dörren!
Snälla öppna dörren!
På er fars order kräver jag att ni öppnar dörren!
Ni måste öppna dörren!
Ni är dårar allihop!
Jag står inte ut längre...
Jag tänker inte stå ut med det!
Slå in dörren! Slå in den!
- Vad har hänt? - Kronprinsen sköt just sig själv.
Är ni chefsinspektor Uhl?
Jag brukade vara det.
"Apelsinträdet"
Du där! Vem gav dig den här?
- Vem gav dig den här? - Herr Eisenheim!
När?
Biljetten, tack.
"När det är fullbordat så åker du före med henne, jag följer efter."
- "Och hon är införstådd med det?" - "Fullständigt."
"Tror ni att Eisenheim ligger bakom detta?"
-" Så vad betyder det?" - "Dö!"
"Vad vill ni uppnå?"
"För att få vara med henne."
"Chefsinspektorn, det är en sak ni bör veta."
- "Ert svärd är mycket vackert." - "Jag ser det inte."
"Ni är berusad!"
- "Han sköt henne." - "Han har planterat allting."
"Allt ni har sett är en illusion. Ett trick."