Kalahari ser ut som ett paradis, men är jordens mest förrädiska öken.
Efter den korta regnperioden finns många vattenhål, och t o m floder...
...men efter några få veckor sjunker vattnet ner i sanden.
Vattenhål och floder sinar.
Gräset blir vackert gulaktigt och är ett utmärkt bete för djuren.
Men under nio månader finns det inget vatten-
-så de flesta djuren ger sig av och lämnar gräset orört.
Människor skyr Kalahariöknen som pesten, de kan inte leva utan vatten.
Det underbara landskapet saknar alltså människor...
...sånär som på det lilla folket i Kalahari.
Bushmännen är vackra, små och graciösa.
Där andra snart skulle dö av törst-
-lever de i den här öknen som inte liknar en öken.
De vet var de ska gräva efter rötter och lökar och vilka bär som är goda.
Och de kan det där med vatten.
I ottan kan man t ex samla dagg på blad som lagts ut kvällen före.
Man kan få vatten från en gräsvippa!
Obetydliga kvistar visar var man kan gräva - och hitta en enorm rotknöl.
Den hyvlas med en pinne som kluvits för att få en skarp kant.
Man tar en handfull spån, riktar tummen mot munnen och kramar.
Det måste vara världens nöjdaste folk!
De har varken brott, straff, våld, lagar, polis, härskare eller chefer.
De tror gudarna fyller jorden med bara goda ting åt dem.
I deras värld är ingenting dåligt eller ont.
Inte ens en giftig orm är dålig, man undviker bara den bitande ändan.
Faktum är att orm smakar utsökt, och av skinnet blir en fin pung.
De lever i små släktgrupper i det vidsträckta Kalahari.
En grupp möter mycket sällan en annan-
-oftast lever de helt isolerade, omedvetna om andra folks existens.
Det finns bushmän som aldrig hört talas om civiliserade människor.
Hör de ett dånande ljud från en molnfri himmel-
-antar de att gudarna ätit för mycket, så deras magar mullrar.
Ibland ser de bevis på gudarnas väderspänningar!
Deras språk har en egenhet, det tycks mest bestå av klickande ljud.
De straffar aldrig barn, de talar inte ens strängt till dem-
-så ungarna är förstås väluppfostrade och lekarna fantasifulla.
Vid jakt doppar jägaren pilen i en drog med lugnande verkan.
Bocken känner bara ett stick och pilen faller.
Bocken springer, men blir dåsig och stannar.
Efter en stund somnar den.
Jägaren ber om förlåtelse och förklarar att familjen behöver köttet.
Ett drag som verkligen skiljer bushmännen från alla andra-
-är att de saknar känsla för ägande.
Där de bor finns inget man kan äga, bara träd, gräs och djur.
De här bushmännen har aldrig sett en sten-
-det hårdaste de känner till är trä och ben.
De lever i en vänlig värld där inget är så hårt som sten, stål och cement.
Knappt 100 mil söderut ligger en jättelik stad...
... och här finner man den civiliserade människan.
Den civiliserade människan formade omgivningen för att passa henne.
Hon byggde städer, vägar, fordon-
-och drog el-ledningar till arbetsbesparande apparater.
Men ju mer hon förbättrade omgivningen för att förenkla livet-
-desto mer komplicerade hon den, så nu går barnen 10-15 år i skolan-
-för att lära sig överleva i den invecklade värld de fötts till.
Och den civiliserade människan måste nu dagligen anpassa sig-
-till den omgivning hon själv skapat.
Heter dagen måndag och siffrorna 7, 3, 0 visar sig-
-måste man ställa om sig från hem- miljön till en helt annan omgivning.
8, 0, 0 betyder att alla måste se upptagna ut.
Jag har en berättelse om handikappade barn.
Inget deprimerande material i din spalt!
Okej, allt ska vara frid och fröjd även om det tråkar livet ur dem.
10, 3, 0 innebär att man kan sluta se upptagen ut i en kvart.
Sen måste man se upptagen ut igen.
Kan du använda det här om lärarbrist i Botswana.
De tar vem som helst som kan läsa och skriva.
Jag blev utskälld för en grej om rån.
l min spalt ska allt vara sockrat, som Liberace.
Dagen styckas upp och för varje del måste man anpassa sig på nytt.
Inte undra på att folk blir lite snurriga.
-Stör oljudet i mitt huvud er? -Nej.
Har du kvar klippet om lärarbristen? De kanske kan använda mig.
I Kalahari är det alltid tisdag, torsdag eller söndag om ni vill.
Inga klockor eller almanackor säger vad man ska göra.
Underliga fåglar med orörliga vingar hade börjat visa sig på himlen.
En dag föll något från himlen.
Xi hade aldrig sett något liknande.
Det såg ut som vatten, men var hårdare än något annat i världen.
Han undrade varför gudarna skickat den till jorden.
De hade aldrig sett något vackrare och undrade varför gudarna sänt den.
Pabo fastnade med fingret och barnen tyckte han var mycket rolig.
Xi preparerade läderremmar med Saken som hade rätt form och vikt.
Den var också härligt slät och idealisk för att bereda ormskinn.
Pabo upptäckte att den gick att spela på.
Varje dag upptäckte de en ny användning för Saken.
Den var hårdare, tyngre och slätare än något de kände till-
-det nyttigaste gudarna gett dem, en riktigt arbetsbesparande apparat.
Men de oförsiktiga gudarna hade bara skickat en.
För första gången kunde man inte dela, för det fanns bara en.
Plötsligt behövde alla den jämt.
Nåt de aldrig behövt förut, blev ett behov.
Främmande känslor väcktes.; känslan att vilja äga, att inte vilja dela.
Och andra saker kom. Vrede, avundsjuka, hat... och våld.
Xi blev ond på gudarna. Han skrek att de skulle ta Saken tillbaka.
Gudarna tog inte tillbaka den. Ni måste vara tokiga, skrek Xi.
Sen skrek han.; Se upp! Se upp! Men det var för sent.
Saken föll på hans dotter Dani.
Han bar bort Saken och begravde den.
Den kvällen hördes inget prat och skratt runt elden.
En konstig känsla av skam hade drabbat dem. De var mycket tysta.
Xi sa.; "Jag har begravt Saken. Den gör oss inte olyckliga igen. "
En hyena kände blodlukten från Saken och grävde upp den.
Men ett ilsket vårtsvin jagade bort hyenan som tappade Saken.
Nästa dag hittade Dani den.
Brodern, Toma, hörde henne spela och ville också försöka.
Den kvällen var de mycket olyckliga.
De började prata om Saken som kommit in i deras liv.
Den hade inget namn, de kallade den Den Onda Saken.
Gaboo sa.; Kanske gudarna var tankspridda när de släppte ner den.
De har alltid skickat goda saker, som regn, träd, rötter och bär-
-för vi är deras barn, som de älskar. Men nu har de sänt Den Onda Saken.
Xi sa.; Saken hör inte hemma på jorden.
I morgon går jag till världens ände och kastar den.
Gobo sa.; jag tror det är långt till världens ände.
Du kanske måste gå i 20 dagar, kanske i 40.
Xi sa.; jag börjar gå i morgon.
300 mil norrut, i Barani, var det tråkigheter i görningen.
35 miljoner för bekämpning av erosionen i dalen...
Vänta, ministern...
Ut, vi behöver bilen!
Sam Bogas gäng! Du sa att de var i Cabinda.
-Jag trodde det. -Hur många kom undan?
-Två jeepar - fyra klarade sig. -Sam Boga var inte bland dem.
Den här gången ska han dö! Ta reda på honom och döda honom själv.
Ta hit honom!
Var är Sam Boga?
Var är ert tillhåll?
-Ta in honom i korridoren. -Kom hit med honom där!
Var är Sam Boga? Var är ert tillhåll?
Ta dem...
...till helikoptern.
De åkte söderut. Jag dirigerar er från helikoptern.
Fyra av de åtta mördarna flydde i två jeepar. De andra fyra sköts.
Gärningsmännen bär bruna T-shirts, kännemärket för Bogas terrorister.
Enligt ögonvittnen deltog dock inte Sam Boga själv i morden.
Han förmodas ha dirigerat attacken från en plats nära huvudstaden.
Ministrarna för utbildning, offentliga arbeten och jordbruk dödades.
Presidenten, som undkom med ett köttsår, talar strax till nationen.
Vi fick presidenten och fem ministrar!
Nej, det fick ni inte. Det är han.
Det var Guds vilja att jag skonades, men vi sörjer tre ministrar...
Han ljuger, jag såg sex som föll!
Ni dödade tre, sårade fem och förlorade fyra!
Varför måste man jobba med amatörer?
-Drog ni er ur utan problem? -Ja, de hittar oss aldrig!
-Vad har hänt? -Bensinen tog slut.
-När hände det? -För en kvart sen.
Tänker du tala nu? Var är Sam Boga?
Var är ert gömställe?
Nästa gång är du lite högre upp!
Jag ska tala om det...jag ska tala om det! Jag ska visa er!
Bananskogen i Dumgaze... jag ska visa er var det är!
Överste, hör ni mig? Bananskogen i Dungaze. Följ mig.
Vi vill ha presidenten, inte den jävla utbildningsministern.
Nästa gång åker jag med, då tar vi honom på sängen!
Täck över allt!
Gör klar bazookan. Fort, fort!
Täck över den där också. Sätt fart...sätt fart!
Ta betäckning! Du går dit. - ldiot, försvinn därifrån!
De är där! De är där! De syns inte, men de är där.
Ni ser, de är där.
Okej. Jäklar också!
Lägg av!
Tyst!
Var beredda!
Vi sticker!
Den nyfiknaste varelsen i Afrika är babianen.
Den är ond, sa Xi. Ge mig den, så jag får kasta bort den från jorden.
Den vållade min familj mycket sorg och kan göra det med din också.
Han talade länge och allvarligt tills babianen började bli uppmärksam.
Till slut släppte babianen Saken. Xi sa.; det var mycket klokt gjort.
-Så du vill åka till Botswana? -Jag vill bara komma bort en tid.
-Men till Kalahari! -Botswana är mer än öken, mamma.
lnte så högt, Mpudi, jag försöker ställa in scannern.
Nu kan du fortsätta.
Varje år har du med större tält och bättre utrustning-
-men samma gamla jeep har du, och jag får jobba arslet av mig.
Konstigt, den här elefantspillningen saknar helt bor.
Hallå, pastorn. Vad gör ni på en häst?
Mitt vevhus är sönder, och jag ska möta den nya lärarinnan i Mabula.
Ni kan ta den där, men den är i ett bedrövligt skick.
Jag lovade arbeta här och ge Mpudi en vecka att lappa ihop den.
-Godmorgon, Mpudi. -Godmorgon, pastorn.
-Klarar den en tur till Mabula? -Den är jäkla svårstartad.
-Men klarar den det? -Jag skulle ju få en hel vecka!
Det är kris. Går den till Mabula och tillbaka?
-Jag har inte ens tittat på bromsen. -Mpudi!
Den klarar det... men den blir jäkligt svår att starta.
Den är er, pastorn!
Jag kan nog inte köra den. Mpudi kallar den visst Antikrist.
Ja, den är...en sak...
Jag hoppades...
Jag hoppades ni skulle åka.
-Jag är så osäker bland kvinnor. -Det är vi alla.
l kvinnligt sällskap fungerar min hjärna inte, jag blir en fåntratt!
Då bör ni träffa fler kvinnor. Ni hjälper mig väl med det här?
Choke! Choke!
Försöker du mörda mig, jeepjävel?
Stanna inte motorn, då får du aldrig igång den.
-Och du har ingen handbroms. -Det säger du nu!
Adjö, pastorn. - Adjö, Mpudi.
En dag rusade ett högljutt djur förbi Xi där han låg och sov.
Det lämnade konstiga spår, som om två enorma ormar slingrat förbi.
STÄNG GRlNDEN
Alla lägger sig ner på marken! Alla ligger ner!
Du ligger ner...och du! Alla lägger sig ner!
Du där, hör du inte? Lägg dig ner!
-Han hör inte, han är döv. -Tyst!
Hallå där, vakna! Ge oss bensin. Har två jeepar passerat?
Ja, de tog halva lagret och ett stort fat bensin och jag måste ligga ner.
Hittar ni dem så be att de betalar. De tog så mycket.
Morrn!
Miss Thompson? Mitt namn... Mitt namn...
Mitt namn är... Mitt namn...
-Mitt namn är Andrew Steyn. -Goddag.
Pastorn har kört sönder vevhuset, så han bad mig...
Hur långt ska vi åka? Hur långt ska vi åka?
Förlåt.
-Hej, Andrew. -Hej, Phineas.
-Godmorgon, madam. -Godmorgon.
Å, förlåt, madam...förlåt...förlåt! Jag är så hemskt ledsen.
Vad gör ni?
-Vad gör ni...bromsen är sönder! -Ja.
-Men vad är det ni gör? -Öppnar grinden.
-Hur kommer jag ut? -Det ordnar sig, jag...
Jag ska bara...
-Det är löjligt, jag kommer ut. -Det är okej, jag måste bara...
-Vad gör ni nu? -Stänger grinden. Oroa er inte.
Tänker ni ta livet av mig? Är ni galen?
Det är okej, miss Thompson. Den kommer tillbaka.
Vad menar ni med att den kommer tillbaka? Skulle det här vara roligt?
-Förlåt, bromsarna fungerar inte. -Jag märkte det!
Xi såg en person och hälsade, men mannen hörde inte.
Han sa.; vilken konstig pinne. Har den vuxit på ett träd?
Varför sprang mannen sin väg?
Så insåg Xi att det måste ha varit Den Onda Saken som skrämt honom.
-Den stannade. -Kan ni inte starta den igen?
Nej, vi satte dit nya drev och de sitter väldigt hårt.
-Hur långt är det till Missionen? -Fem mil ungefär.
-Hinner vi dit innan det blir mörkt. -Vet inte. Den stannade.
-Säkert att ni inte får igång den? -l morse var vi tre man och en häst.
Jag kan göra eld. Det finns lite mat och en sovsäck.
-Övernatta? -Jag är rädd för det.
-Säkert att den stannade? -Ja, märkte ni inte det?
Jag kan bära er över, så ni inte behöver...
Försiktigt!
Tack.
Förlåt...jag är ledsen.
Titta på klänningen! Skorna...jag har tappat skorna!
-Förlåt! -Håll fingrarna i styr!
-Förlåt. Jag hämtar era väskor. -Nej, ni tappar dem. Jag hämtar dem.
Jag är okej!
Lämna den - jag behöver den inte.
ldiot!
Lämna mig ifred! Låt bli mig!
-Det är borta. -Kom inte närmare!
-Nej, jag...det var vårtsvinet. -Vilket vårtsvin?
-Det har gett sig iväg nu. -Försvinn!
Jag ville inte... Jag tänkte inte...
En knapp km därifrån stördes Xi i matlagningen.
När en noshörning ser en eld rusar den in och trampar ut den.
-Arbetar ni här i Botswana? -Ja, jag... Ja.
-Och vad sysslar ni med? -Jag samlar gödsel... Jag...
-Spring! -Låt mig vara ifred!
Miss Thompson? Miss Thompson?
-Det är lugnt, den är borta. -Vilken?
-Noshörningen. -Vilken noshörning?
-Såg ni den inte trampa ut elden? -Det gjorde ni, jag såg er!
Jag ville inte ha den här igen, så... Såg ni inte?
-Håll er borta! -Miss Thompson...
Om en noshörning ser en eld kommer den och trampar ut den.
Noshörningar gör så. Det är ett intressant fenomen.
Ni grips av plötsliga begär och svamlar om noshörningar!
Jag ska visa er! Jag gör upp en ny eld.
Ni tror jag ljuger. Jag ska visa er!
Ni ska få se att den kommer tillbaka. Ni tror att jag ljuger.
Den kanske är för långt borta. Vindriktningen kanske är fel.
Mr Steyn...
Fråga om inte noshörningar trampar ut eldar.
-Jag pratar inte deras språk. -Jag frågar.
Där ser ni! Tswanas skakar alltid på huvudet när de säger "ja" .
-Vad gör ni? -Jag kokar kaffe.
Sir...folk åkte förbi och visade inte pass och hade gevär. Detta är Frank.
Åkte de i två jeepar? Då följer två pansarbilar efter, ser du dem?
-Jag ser en. -Stoppa den!
Frank? Frank? Frank, vad var det för oväsen?
Jag stoppade dem!
Förklara att vi inte tillåter att de kränker vårt territorium.
Löjtnanten ber om tillstånd att förfölja Sam Boga.
En beväpnad styrka kommer inte in i Botswana!
-Men jag måste få tag i Sam Boga. -Vår polis överlämnar honom till er.
-Kan de inte hjälpa oss? -De meddelar pastorn.
Jag tror jag kan få upp jeepen. Det finns en vinsch framtill.
Mr Steyn. Mr Steyn!
-Miss Thompson? -Kan ni hjälpa mig?
Titta inte!
Det är ett watape-träd. Akta er för dem, de hakar tag i en.
Är ni snäll och ger mig klänningen. Den ligger i väskan.
Den skära.
Tack så hemskt mycket.
Samma morgon såg Xi den fulaste person han nånsin stött på.;
Blek, som nåt som krälat ut ur en rutten trädstam-
-med stripigt, vitt hår, som om hon var mycket gammal.
Och stor...man skulle få gräva en hel dag för att hitta föda åt henne.
Försvinn!
Trots värmen täckte hon kroppen med skinn som liknade spindelväv.
Hon måste vara en gud, och han undrade vad hon gjorde här nere-
-men var glad över att kunna ge henne Den Onda Saken tillbaka.
Han sa taktfullt att han inte behövde den, men hon var ohövlig och gick.
-En bushman. Hur kom han hit? -Jag vet inte.
Där var en gud till med eld inuti. Röken kom ut genom näsa och mun.
Xi sa.; den gjorde min familj olycklig, var snäll och ta den tillbaka.
Förstår inte.
Var är jeepen?
Jag ska försöka få ner den.
Ett underligt ljud hördes, och Xi såg ett fantastiskt djur-
-med ben som gick runt och en märkvärdig gud på ryggen.
Guden hade ett rött skinn på kroppen och hår i ansiktet.
Var fan har du varit, pastorn är utom sig.
Gudarna kunde inte prata, de tjattrade som apor.
Vad har hänt? Var är Antikrist?
-Varför i helvete gjorde du så? -Jag berättar sen. Nu tar vi ner den.
-Och vad gör bushmannen här? -Vet inte, han försöker säga nåt.
-Talar du deras språk? -Ja.
Den hårige kunde prata.
-Ni får tillbaka flaskan nu. -Jag har inte gett honom den.
-Han vill inte ha flaskan. -Bäst han slänger den då.
Den hårige sa.; vi vill inte ha den, du måste själv kasta bort den.
Xi blev besviken. Han tyckte det var orättvist att han skulle kasta den.
Han började tvivla på att de verkligen var gudar.
Hoppa ur...hoppa ur!
Upp i den här...kör!
Den store vite jägaren kommer till hjälp!
Miss Thompson, förmodar jag. Vad sägs om att åka ståndsmässigt?
-Ja, tack. -Behöver man konservöppnare?
-Originellt! - Damen... -Tack så mycket, mr Steyn, för...
Adjö, miss Thompson.
Jag är förresten Jack Hind. Jag lovade pastorn att leta efter er.
Visst var det snällt av mig! Vill ni sitta där.
Tack, mr Steyn.
Vi ses, Steyn. - Vi ses, Mpudi.
Jag vill inte prata om det.
Hon tror jag är helgalen. Jag sa att jag sysslar med att samla gödsel.
Jag sa inte att jag analyserar den för min doktorsavhandling.
-Var det besvärligt? -Jag vill inte prata om det.
Jaså, så besvärligt? Nåja, nu är ert lidande snart över.
När vi kommer fram måste ni stå och se vacker ut under välkomstsången-
-men sen kan ni koppla av, ta ett bad och äta frukost.
Är det sant att noshörningar trampar ut eldar?
Var har ni hört det? Sa Steyn det? Varför skulle han berätta nåt sånt?
-Jag vill inte prata om det. -Här, det kommer att pigga upp er.
Hon ville inte tro på noshörningen. Nej, jag vill inte prata om det.
-Hur hamnade den här i trädet då? -Hon fastnade i ett träd och jag...
-Hon har blommor på trosorna. -Och därför hamnade den i trädet?
Ja.
-Ska jag inte vinka eller buga mig? -Nej.
Gerillaledaren Sam Boga och hans band har trängt in i Botswana...
-Hur många? -lnte 300 ens.
Ni har slösat med ammunitionen så vi inte ens kan försvara oss!
Byt från automateld till patronvis eld!
Där är automateld, och där är patronvis!
Sam Boga är ytterst farlig och han och hans anhang är beväpnade...
-Varför är du så fin? -Jag ska åka och ge henne de här.
Du ser ut som du skulle på begravning.
-Le och säg att hon är vacker. -När blev du expert?
Jag har sju fruar. Jag vet hur man gifter sig...
-...ingen vet hur man lever med dem. -Varför gifte du dig då?
Jag får berätta lite fakta om livet för dig nån dag.
"Varenda tallrik vi har sönder, är det Herr lngen som har krossat."
" Det är han som sliter sönder våra böcker..."
-Kom in. -Godmorgon, mr Steyn.
-Godmorgon. -Godmorgon, mr Steyn.
Jag kom med...
Var snäll och låt det vara.
Jag hade med mig era skor.
Kom in.
Du vill inte prata om det, va?
Synd.
Där fanns några djur som såg goda ut, och Xi var hungrig.
En pojke tjattrade, så han hälsade och sa.; jag sköt ett av djuren.
Snart somnar det och då kan vi äta. Men pojken sprang sin väg.
Han kanske skulle hämta familjen till festen.
Ett underligt ljud hördes, och ännu ett djur med runda ben dök upp.
Pojken och en vuxen hoppade ut. De verkade upprörda.
Kom och sätt er, sa Xi. Köttet räcker till oss alla.
Men mannen var ohövlig och girig. Han tog hela djuret.
Xi sa.; vill du äta hela, måste jag skjuta ett annat till mig själv.
Mannen skrek, men Xi ville inte ha nåt att göra med en drummel.
Plötsligt hördes en åskknall.
Xi sprang efter djuren. Han var mycket hungrig.
Talar du engelska? Du har rätt att tiga...
...men allt du säger kan användas emot dig.
Varför är du så fin?
Jag ska till domstolen. Snutarna tog en bushman för boskapsstöld-
-och de vill att jag ska tolka.
Kalla Xixo!
De förde Xi till en plats med flera människor.
Han log mot dem, men ingen log tillbaka.
Tolk!
Xixo, du anklagas för att olagligt ha slaktat en get-
-den 21 september 1980 i Oniamatokwe. Skyldig eller oskyldig?
Det var svårt att tolka. I Xis språk finns inget ord för skyldig.
Till slut frågade Mpudi.; Sköt du ett djur?
Ja, men han tog det. Han ville inte dela det med mig.
-Erkänner han sig skyldig? -lcke skyldig.
-De dömde honom till döden. -För en get? Nej!
Tre månaders fängelse är samma sak. Han kommer att dö!
Han har inte sett en vägg i hela sitt liv!
-Förklarade du inte för dem? -De sa: tyst i salen!
-Men de borde känna till dem. -lngen känner bushmännen.
-lngen går nånsin in i Kalahari. -Hur vet du så mycket om dem?
När Botswana var engelskt slog jag en polis som förolämpat min far.
Jag flydde in i Kalahariöknen och jag dog - av uttorkning.
Några bushmän begravde mig, bara mitt huvud stack upp.
l två veckor hällde de i mig vatten och mat.
När de grävde upp mig var jag nästan vit. Usch!
Jag var där i tre år. De är vänliga små gynnare. Han kommer att dö.
-Får jag åka till Mahadi? -Ska du hälsa på...vad heter han?
-Jag vill få ut honom! -Gör inget dumt bara.
-Om vi förklarar för dem... -Kommer du också?
Ja.
Han ska försöka äta i morgon. Har han inte ätit på hela veckan?
Nej.
Naturligtvis är vi oroliga. Han har elva veckor kvar.
Finns det inget man kan göra?
Möjligen om någon vill anställa honom, men han saknar erfarenhet.
Han skulle kunna undervisa dig om växter och djur!
Ja, vi vill anställa honom som ekologisk expert.
Han måste stanna i er tjänst i elva veckor.
Lämnar han er, får han ett mycket långt straff.
-Vi sätter honom inte inne i jeepen. -Nej.
Jag förstår orden, men meningen...
Han pratar om en dålig sak...om en ond sak och om världens ände.
Förklara att han måste stanna elva veckor.
-Han vet inte vad veckor är. -Okej, vi säger när han får gå.
Hej. Ni lär ha en bushman som jobbar här.
Han heter Xi.
-Är de bra spårare? -Bäst i världen.
Kan han spåra en sårad antilop åt mig?
Här tappade vi bort den.
Han hittar den!
Vänta på oss!
-Förlåt...jag insåg inte... -Jag vill inte prata om det.
Fort, ut med dem!
Ni kan kasta era vapen.
Vill ni jag ska skjuta dem?
Kom ut nu! Händerna över huvudet.
Ta ut alla barnen.
Jag tänker gå österut till Motambe och jag tänker ta alla barnen med.
Ser jag en bil, ett flygplan, en polis, en soldat eller en person-
-mejar vi ner barnen. Har ni radio i bilen?
Meddela då högkvarteret att jag vill ha en 15 km bred korridor.
Armé och polis får rensa området.
Mat och vatten ska placeras med tre mils mellanrum-
-och alla ger sig av innan vi kommer dit. Meddela dem det.
Ställ dem i en ring. Jag vill ha dem i cirkel runt mig.
Lämna de små, de klarar det inte!
Rensa området från den här sidan, jag vill börja gå om två timmar.
Se till att alla försvinner!
Jag lär honom köra för skojs skull. Vi har inget annat att göra.
-Tänker du på skolfröken? -På sätt och vis.
Jag vill göra en vilträkning i Nioko.
-Hur ska jeepen hålla? -Vi tar isär den.
Kom, Xi!
Han känner inte till dörrar!
Sluta med det där jävla spelandet. - Okej, det är dags. Upp med er!
Nu går vi, sötnos. Håll dem i en ring runt mig. Gå på, inga eftersläntrare!
-Bort med tassarna! -Ni håller tyst.
-Se till att de bildar cirkel! -Sluta skrika åt dem!
-Det där är ingen jävla cirkel! -De kommer bara i fyrkant.
Låt dem gå i fyrkant då. Se till att de inte sprider ut sig!
-Vem säger att de kommer förbi här? -Han vill ha en 15 km bred korridor.
Tyvärr måste vi flytta oss tills han har passerat.
-Var hittar jag Andrew Steyn? -Ungefär åtta km ditåt...
Jag kommer med och visar. - Johnny, kör dem till Machadi.
Säg åt dem att sjunga. - Sätt igång, sjung! Sjung!
Var i helvete hittar vi honom nu då?
De åkte i morse.
-De åkte igenom. -Han kommer att möta Boga.
-Kan man köra runt? -Det är jävligt långt.
Vi åker!
En...två...tre...fyra...
...fem...sex vuxna oryxantiloper.
-Där finns människosaker, säger han. -Var?
Där nere.
En av arméns lastbilar. De lastar ur den. Undrar vad de håller på med.
Det ser ut som mat, kokkärl och sånt. Det kanske är en picknick.
Konstigt, de åker sin väg. De gav sig iväg och lämnade maten.
Konstigt.
Äh... En, två, tre...
Ni måste låta dem vila. De små orkar inte.
De får vila när vi kommer till maten. Det är långt till Motambe.
-De kan inte gå tre mil utan att äta. -Halt!
Titta där! Jag sa att ni skulle sluta med ert dumma spel!
-De små måste få gå tillbaka. -lngen går tillbaka!
Snart har alla ont i fötterna! Nästa som drar sig ur skjuter jag!
Du och du...hjälp henne. Måste hon bäras, så bär henne!
Ser jag er spela kort igen, så vid gud...
-Framåt marsch! -De kan inte, de är inte soldater!
Vill de äta, är det bäst de går!
Är ni rädd att skada er image om ni medger att ni hade fel?
Halt!
Du...kom hit!
Gå till höjden där, och vifta med den där tills soldaterna ser dig.
Gå sen ner till dem och säg att Sam Boga begick ett misstag.
Nu vill jag att de lämnar mat var femtonde km. Förstått?
-Ja. -lväg med dig då!
Framåt!
En struts och fyra, fem, sex, sju...
En massa barn. Maten måste vara till dem.
-De har gevär! -Barnen?
Nej, där finns beväpnade män. Det är ingen picknick.
Jag tror ungarna är gisslan. Vad sa de på radio om Sam Boga?
Han sa åt mig att gå till toppen och vifta med min kanga.
-Tre mil är för långt, sa miss Kate. -Är hon där nere?
Vi måste söva ner dem. Är bushmän bra på att smyga?
-Bäst i världen. -Låt honom titta på dem.
Förklara att männen med vapen är onda och att vi måste söva dem.
-Han vill veta hur de kom in dit. -Nej...de är inte...
Du får förklara.
Om en timme går vi. Jag tar mig en lur.
Kära miss Thompson, kidnapparna har fått en sövande injektion.
När de har somnat, måste ni avväpna dem.
Han får inte ge henne lappen förrän han skjutit alla.
Han måste dra tillbaka tråden kvickt, så de tror de är stuckna av en broms.
Det kommer att funka. Doppa nålen varje gång!
Jag ser inte den lilla filuren. Jo, där är han!
-Titta på det där. -Han är skicklig!
-lnget händer där nere. -Det tar tid.
Vem är du?
Hon behöver hjälp när de vaknar.
Vakna...du måste vakna. Kom, du får inte sova nu. Kom...
-Det finns rep i bilen. -Jag häm... Nej, han kan hämta det.
Han kan inte växlarna... Men jag sa, att han kan köra på vilken som helst.
Du tar den, och du tar den.
Jag tar... Där är bara sex stycken. De skulle vara åtta!
De kanske också sover. Jag vet inte!
Gå försiktigt runt bland barnen och säg att när vi tar gevären-
-så måste de springa och ta skydd i skrevorna bakom oss. Okej? Bra!
Färdiga? Gå!
Nej, ner! Och stanna där!
Tillbaka! Tillbaka, allihop!
-Se upp! -Förlåt.
Du får gå runt, jag täcker dig.
Tillbaka! Tillbaka!
-Fyra, fem, sex... Det felas två. -Den här och nån sköt därifrån.
Titta!
Lägg dig på mage!
Håll honom, Mpudi!
-Vad har hänt? -Har du vatten? Håll dem.
-Vad är det som har hänt? -Det är en lång historia.
Är alla de där döda? Är det du som har dödat dem?
-De är sövda. -Var är Kate och barnen?
De gömmer sig där borta. Herregud, Mpudi!
Vakta den där killen.
Kate, det är okej. Ni kan komma fram.
-Alla kan komma fram nu. -Jack?
Hej, marinkåren har landat! Allt är okej, ni kan komma fram.
Kom då...kom!
Nu är ni i säkerhet. - Samla ihop de där typerna innan de vaknar.
-Fixade du honom ordentligt? -Ja. - Res på dig.
Gå!
-Se upp! - Sluta larva dig, Steyn. -Förlåt...förlåt...
-Jag ber om ursäkt. -För all del, Steyn. - Rör på benen!
Damen.
Sergeant, skicka efter bussar till barnen per radio.
-Hur blev han den store hjälten? -Bäst vi åker till vår utrustning.
Han säger tack och adjö och hoppas du får många barn.
-Jag kommer att sakna honom. -Bushmän känner inte till pengar.
-Vad kan jag annars ge honom? -Bushmän behöver inte saker.
Lagen säger att han ska ha pengarna.
Kalahari ligger åt andra hållet.
Han måste hitta Den Onda Saken och göra sig av med den.
-Jag kommer att sakna honom. -Jag också.
Ska du fortsätta se ut så där? Tala om för henne att du var hjälten!
Det kan jag inte, men jag vill prata med henne och tala om...
Jag ska säga: ni tycker att jag är en idiot, miss Thompson-
-men vanligtvis är jag helt normal. Det är bara i damsällskap...
Egentligen är det ett intressant psykologiskt fenomen.
Vad händer om en man med ett dylikt parafreudianskt syndrom...
-...möter en giftasvuxen kvinna? -Nåt annat märkvärdigt ord, förstås.
-För akademiskt? -Ja, vad nu det betyder.
Jag ska uttrycka mig enklare. Jag säger: miss Thompson...
Kate. Kate...det är egentligen bara ett intressant psykologiskt fenomen.
Det förstår hon - hon är lärarinna.
När ingen kvinna är där, fångar jag insekter utan att skada dem.
Jag är inte så tafatt. Jag behöver bara lite övning!
Vänta på mig - du behöver stöd!
Där är hon.
-Sätt igång innan ungarna kommer. -Ja.
Godmorgon. Godmorgon, miss Thompson.
-Godmorgon. -Hur mår ni?
-Bra, och ni? -Bra, och ni?
Jag mår bra, tack.
Kate...
Du tycker jag är en idiot, men jag är inte sån.
Det är bara när jag är med kvinnor, med dig...förlåt.
Vanligtvis är jag helt normal, men så fort en dam är närvarande...
...får jag för många tummar och hjärnan slutar fungera.
Akta!
-Det är mjöl. -Jag ser det.
Det är...
...faktiskt bara ett intressant psykologiskt fenomen.
Ett freudianskt syndrom kanske. Den dan jag kom med skorna-
-ville jag be om ursäkt och förklara att jag inte är så där korkad.
Men jag gjorde bort mig förstås, så jag klandrar dig inte om du tror...
Egentligen är det ett intressant psykologiskt...
När du känner mig bättre ser du att jag inte snubblar jämt...
Ett intressant psykologiskt fenomen.
Ja, du är ett intressant fenomen, och jag tycker du är mycket söt.
Xi började misströsta om att hitta världens ände-
-men plötsligt en dag låg den där.